EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
TRETTON SKÄL VARFÖR
Upp med dig!
Slåss!
- Låt honom vara! - Han kallade mig ett svärord.
Han har på sig samma kläder som i går och han luktar.
Du är ett svin.
Hej. Här.
Jag kan ta hand om mig själv. Vill du slåss? Nu!
Nej.
- Var är din lunch? - Jag har redan ätit.
- Ur soporna. - Håll tyst! Det gjorde jag inte alls.
Vill du ha en smörgås?
Nej.
Marissa gjorde en med kalkon. Jag hatar kalkon.
Jag är inte hungrig.
Kom igen, ta smörgåsen, så tar jag hälften av dina Twinkies.
Jag har inga Twinkies.
- Hallå, de är mina! - Och nu är de hans.
Du behöver inte försvara mig.
Jag vet. Jag ville bara ha en Twinkie.
Bryce och jag har varit vänner sen trean.
Och vänskap...
Ibland gör den att det är svårt att ta sig loss.
Vad fan gör ni?
- Vänta! - Han kommer att fortsätta.
Vi måste hindra honom.
- Inte så här. - Jag ringer polisen.
Håll käft och vänta, Bryce!
Det blir aldrig bättre. Du gjorde rätt som stack.
Nej, jag gjorde inte rätt. Och därför hämtade du mig.
- För Jess, för Hannah. - Hannah vill att han ska dö.
Nej, det tror jag inte. Hon vill inte att andra ska må dåligt.
Det tror jag inte. Okej?
Det här är löjligt.
Du ska gå in igen, ta ett glas whisky till och glömma att vi var här. Fattar du?
Jag hörde att de kallar ett nytt vittne.
Det råkar inte vara du, va?
Du borde vara mer rädd än du är, Justin.
Bryce, jag har inget kvar att förlora.
Det gör mig till den farliga.
Vad fan?
Vad är det?
Nån följer efter oss.
Är du säker?
- Vi skakar av oss honom. - Det är en Prius.
Jag är en jävligt grym förare.
Och vänskap är komplicerat.
Man gör saker som man aldrig trodde att man skulle göra.
- Det är lugnt. - Vad fan var det?
Antagligen personen som jävlats med oss.
- Bryce. - Det var inte hans bil.
En av hans killar, då.
För att du ska vittna.
I morgon.
Du... Du ska verkligen göra det, va?
Ja.
För vänskap... Man förbinder sig till det.
Alex?
Vad som än händer.
Alex!
Va? Jag är vaken.
- Hej på er. - "Hej på er"?
Hörde du inte att vi bankade på dörren?
- Jag vet inte. Jag måste ha somnat. - Alexander Dean Standall.
Vad är det här?
Vet du hur skadliga de är för din hälsa?
De är bara skadliga för gommen, mamma.
Vi ska äta nyttig frukost nu.
Zach, du får gärna äta med oss.
Vad är nödläget?
Jag vaknade till det här i morse.
"Kl. 00.12, nån gav mig en kula. Kl. 00.13, nån gav mig en pistol.
Kl. 00.37, jag har listat ut det."
Du kan inte sms: a sån skit och sen bara somna.
Jag kunde inte skriva mer, jag fick ont i fingrarna.
Förra gången du inte svarade på mina sms eller samtal...
Jag vet.
Så vad fan är det som pågår?
Jag vet vem som jävlas med oss.
Men jag vet inte var han är.
God morgon.
- Hej, mamma. - Hej, mrs Jensen och mr Jensen.
Vad fan har hänt?
- Slagsmål. - Sport.
Jag var i slagsmål, han tränade.
Jag sa till pappa igår. Idrott.
Om nån skadar er måste vi få veta vad som händer.
Vad gör du här?
Tja, jag vill be om ursäkt
för att ett bråk mellan pappa och mig
påverkade familjen så mycket.
Och dig, Justin.
Det var orättvist.
Det känns som om jag kom hit och förstörde allt, så...
- Nej, det är inte... - Så var det inte.
Det gjorde du inte.
Så du är... Är du tillbaka?
Jag är tillbaka.
Och jag måste prata med Justin i enrum.
Efter frukosten.
Jag hörde i går att du ska vittna i dag.
Jag tycker verkligen om Dennis Vasquez, men han representerar inte dina intressen.
Jag vill att du förstår dina personliga risker innan du vittnar.
Vad menar du? Vilka risker?
Jag vill inte att vi ska ha hemligheter, men om jag ska hjälpa Justin
då måste det här vara privat, än så länge.
Om han vill berätta för dig när vi pratat, då är det upp till honom.
Litar du på mig?
För tillfället.
Vad sa hon till dig?
Inget viktigt. Hon förklarade hur dagen ser ut.
- Vad sa hon om riskerna? - Du vet typ redan allt.
Fan!
- Vet du hur man gör slipsknutar? - Ja.
Jag är bara nervös, okej?
Och jag antar...
...att göra det här nykter, det är svårare än jag trodde.
Och jag måste säga saker om mig och Hannah.
Saker som du inte... vet om.
Vi gjorde det inte. Vi hade aldrig sex eller nåt sånt.
Men det finns sånt du inte vet.
Jag vill inte att du ska börja hata mig igen.
Vem sa att jag slutade?
Men bli inte arg, okej?
Du gjorde mig rädd i går.
Var fick du tag i vapnet?
Jag lånade det från en vän.
Ge tillbaka det.
Ja. Absolut.
Varför kan du inte...
Jag har sett dig med slips. På vinterbalen.
Bryce brukade knyta dem åt mig.
Jag lärde mig inte hur man gör.
Jag gillar att du tar hand om Justin.
- Han är bara en rar, skadad pojke. - Ja, och tjejer älskar sånt.
Vi gillar också arga, hämndlystna hjältetyper.
Jag tänkte döda honom, Hannah.
Jag var beredd att göra det.
Men har Justin rätt?
Är det inte det du vill?
Jag vill att du ska förlåta mig.
Men det kanske är det enda som du inte kan göra för mig.
Dina föräldrar sa att vi kan åka ihop.
De kör bakom oss i en av de andra Priusarna.
Jensen.
SNACKAR DU, DÖR DU
Jag lovar att det inte finns nån låda med bilder.
Zach hittar bara på saker för att smutskasta mig.
- Vad hände den kvällen? - Du ville själv ha publik.
Ingen tvingade dig att bli ashög. Jag varnade dig för drogerna där.
Hickman's Bridge, då?
- Det var ju vårt ställe. - Så därför gick du?
Herregud. Allvarligt, Chloë?
Jag frågar inte dig om alla killar du var med före mig.
- Var fan är tilliten? - Vad skulle jag göra?
Inte gå. Inte vittna mot mig.
Trodde du att det skulle få dig att må bättre?
Tror du att nån kommer att lita på dig nu?
Okej, dags för disciplinära åtgärder.
Om vi ska fastställa ett beteendemönster måste ditt vittnesmål motbevisa
hans påstående om att han aldrig tvingat sig på en annan elev.
Okej.
Juryn måste tro på dig, så...
Ms Struhl kommer att göra allt för att de inte ska tro dig.
Hon kommer att ta upp allt. Förstår du?
- Ja, jag förstår. - En halvdan insats räcker inte.
Om du ger dem utrymme att tvivla på dig gör de det. Bryce lurade dem i går.
Jag ska göra mitt bästa, mrs Baker.
Har nån hotat dig gällande ditt vittnesmål?
- Är blåmärkena från Bryce? - Nej.
Är du rädd för honom?
Inte ett jävla dugg.
- Vad fan gjorde du? - Vad är problemet?
- Problemet? Det här! - Vad då?
Nu vet de att vi inte är svaga. Det är punk.
Det är inte punk. Det är jävligt korkat.
Vi har stora problem nu!
- Vem bryr sig. Åt helvete med systemet. - Pappa kommer att döda mig.
Nej. Din pappa är cool.
- Inte om jag blir relegerad. - Då blir vi relegerade ihop.
- Det behöver inte hindra oss. - Hindra oss från vad?
Från att störta systemet.
De där vapnen... Jag har fler.
Vi kan verkligen göra det.
Som du sa, vi kan krossa de jävlarna.
Det var bara nåt jag sa. Jag snackade bara.
Menar du allvar? Vad fan är det för fel på dig?
Jag säger att det bara var jag. Jag gör vad du än vill.
Nej, det är lugnt. Det är ingen fara.
Vi bör nog inte umgås förrän det här har lugnat sig.
Är vi fortfarande vänner?
Absolut.
Att vara vän med honom handlade om lojalitet.
Men det handlade även om rädsla.
Hur skulle du beskriva mr Walkers förhållanden med tjejer?
- Baserades de också på rädsla? - Ja, sir.
De var som erövringar för honom.
Han skröt alltid om vad han hade gjort med tjejer.
Sen kallade han dem för slampor för att de var med honom.
Nämnde han nånsin ett "av och på" -förhållande
- med Hannah Baker? - Nej, för det hände aldrig.
De kanske hängde, men han skulle aldrig vara med henne och inte säga det till mig.
- Eftersom han gillade att skryta? - Precis.
- Hur skulle du beskriva Hannah? - Hon var väldigt snäll. Och rolig.
Jag gillade henne från första gången jag såg henne.
Vi hade bara en riktigt dejt, men den var... Den var trevlig.
Dra åt helvete!
Jag följde henne hem och sen gick jag hem. Men jag kunde inte sova.
Ja, jag förstår. Okej.
Varför tar inte du hand om det?
Och jag började bråka med mammas pojkvän.
Helvete.
Jag sms: ade Hannah. Hon bad mig komma över.
Herregud. Ska jag verkligen inte ringa nån?
Ja. Det går över.
Seth kommer att tröttna på mamma, sen sticker han.
Det gör de vanligtvis.
Om han inte gör det, då?
Då har jag en bättre anledning att fly till dig.
- Tack, förresten. - Ingen fara.
Här är mitt rum.
Jag sparade det till vår tredje dejt, men...
Helvete.
Jag brukar också spara hela "min mamma är missbrukare" -grejen
till fjärde dejten, så...
Förlåt.
- Jag hämtar en tvättlapp. - Herregud.
Skönt, va? Däcka gärna om du vill.
Ibland stänger kroppen bara av efter stress.
Hon lät mig sova där hela natten. Hon sov på golvet.
Kusten är klar. Dörren är nedanför trappan.
Okej. Förlåt.
Vill du göra om det nån gång?
- Vi kan kalla det dejt nummer fem. - Visst.
Visst.
- Hej då. - Hej då.
- Varför ingen skjuts i dag? - Hur är läget?
- Jag ville promenera. - Du går från fel håll.
Vems säng vaknade du i?
Jag visste att Bryce inte skulle släppa det.
- Justin. - Bort!
Jag visste att jag måste säga nåt.
Jag vet inte varför det var viktigare än att handla rätt mot Hannah.
Vänskap, antar jag. Att vara en man.
Jag ville att han skulle tro att jag var mer än jag var.
- Den ska vi sprida. - Nej, lägg av. Allvarligt!
Bryce kanske spred den för att han var svartsjuk.
Eller för att han bara är elak.
Jag vet inte.
Jag vet inte varför folk sprider såna bilder.
Bryce gjorde sån sk... såna saker hela tiden.
Vad var det enda jag sa om det stället?
Det enda.
Var ansvarsfull.
Du representerar laget.
Laget är min prioritet.
Nu snackar advokater med mig om en husrannsakningsorder
och om apoteket som vandaliserades för några nätter sen.
Du vet inget om det, va?
Nej. Jag är aldrig i närheten av det apoteket.
Advokaten tror att det finns en hel låda med polaroider.
Jag vill inte veta om det är sant.
Och jag vill inte veta varför du tog de jävla bilderna.
Jag vill inte höra nåt mer om det.
Är det uppfattat?
Ja.
Berätta vad du såg när du gick tillbaka in i rummet den natten.
Vi förnyar vår protest. Irrelevant och provocerande.
Vi fastställer att Bryce hade ett beteendemönster,
och att skolan visste om det.
Försvaret påstår att det inte stämmer. Vi har rätt att svara.
Vittnet får svara.
Jag gick in i rummet igen.
Jessica hade däckat.
Bryce stod över henne och han hade dragit ner gylfen.
Hon hade inga trosor på sig, och hon rörde sig inte.
Hon blundade. Det var som om hon var död.
Jag försökte dra bort honom, men han knuffade ut mig och låste.
Sen satt jag bara där och lyssnade.
Jag lyssnade på honom...
...och henne.
Det lät som om hon började vakna.
Tänkte du på att ringa polisen eller ropa på hjälp?
Ja. Jag...
- Men jag var rädd. - Rädd för vad?
Jag vet inte.
Rädd för att förlora min bästa vän.
Min flickvän.
Hela mitt liv.
Vilket jag antar att jag redan hade förlorat.
Jag kommer alltid att ångra det.
RÅDGIVNING
Hur gick det?
De visste inget om igår, men han missade de tre första lektionerna idag.
- Hur fick du ms Douglas att säga det? - Det är käppen.
Jag sa att han skulle hjälpa mig med fysioterapin.
Men jag hjälper dig med det.
Det var uppenbarligen en lögn, Zach. Herregud. Vad gör vi nu?
Vi behöver Clay och Tony.
- Så du var berusad på festen. Stämmer det? - Ja.
Och du blev ofta full på fester. Stämmer det?
Ja, jag antar det. Ibland.
Och du använder ofta heroin, stämmer det?
Protest. Relevans?
- Det gäller pålitlighet. - Avslås.
Justin, du är heroinmissbrukare. Eller hur?
Jag var det inte då. Jag är nykter nu.
Och den kvällen var det din avsikt att ha sex med Jessica. Stämmer det?
Jag trodde att det kunde hända.
Och du såg aldrig Bryce och Jessica ha samlag, eller hur?
Jag hörde ljud.
Det kunde väl vara två väldigt fulla tonåringar som hade sex?
Nej. Jessica hade däckat.
Hon kunde inte prata.
Hon kunde inte prata när du lämnade henne.
Jag hade precis gått från rummet.
När du gick in i rummet
såg du Bryce stå över henne, inte ligga på henne, stämmer det?
Ja, men han knuffade ut mig.
Mr Foley, stämmer det inte att du aldrig såg Bryce våldta nån?
Nej, det stämmer inte.
Medge att du hittade på våldtäkten för att slippa skämmas för det som hände?
Din tjej var otrogen med din bästa vän.
- Nej! - Protest!
Och sen rymde du, hellre än att möta sanningen?
- Nej. - Rymde du inte?
Jag stack från stan, men inte för att undvika...
Var inte heroinet också ett sätt att undvika sanningen?
- Protest! - Ljuger du inte nu?
- Nej. - Redan svarat.
Nej. Jag talar sanning.
Han våldtog henne.
Jag talar sanning.
Juryn köper det inte. Vi måste ta honom.
Och vi behöver bilderna.
- Vem vet var han är? - Och varför skulle de berätta det?
Två minuter, tack.
Jag vet vem vi kan fråga.
Under de första levnadsåren måste barn förlita sig på sina föräldrar.
Men förr eller senare måste varje förälder dela sitt barn med världen, med en skola.
Skolledningen på Liberty bär ansvaret för att Hannah blev mobbad och trakasserad.
Hon bad om hjälp två gånger.
Först anonymt, genom ett brev som lästes högt på en lektion,
men som ignorerades av hennes lärare.
Och sen gjorde Hannah något ovanligt för att lösa problemet.
Hon gick till studievägledaren.
Hon sa att hon hade blivit våldtagen av en annan elev.
Hon bad en utbildad kurator om hjälp, och återigen ignorerades hennes rop.
Hannah Baker kanske var en komplicerad tjej som försvaret har föreslagit,
men det här fallet är enkelt.
Hannah Baker bad om hjälp...
...men på Liberty High School fanns ingen hjälp att få.
Vi har redan talat med Cyrus och hans far.
Sa han att det var hans idé?
Han var rädd att du skulle göra nåt allvarligare.
- Vad kan vara allvarligare? - Tyler är en snäll kille.
Det brukade han vara. Men han har också medverkat i problemsituationer på sistone.
- Handlar det om banden? - Nej.
Det handlar om brottslig vandalism.
Jag förstår att det är svårt att höra sånt när ens barn inte brutit mot regler förut,
men det här är verkligheten vi befinner oss i nu.
- Bästa lösningen är en direktinsats. - Vad betyder det?
Tyler ska få gå ett särskilt program
för ungdomar som behöver beteendevägledning
så att de inte får juridiska problem.
När det är avslutat, med godkänt betyg, är han givetvis välkommen tillbaka.
Den andra pojken, då?
- Cyrus blir avstängd under en tid. - Hur är det rättvist?
Han erkände frivilligt, och han har varit samarbetsvillig.
Det kan Tyler också vara. Tyler, säg sanningen.
Han bryr sig inte om sanningen.
I så fall skulle hälften av sportfånarna hamna i hans idiotprogram.
De spöade nyss skiten ur ett halvdussin ungar i korridoren och inget hände.
Ingen gör nåt.
Många faktorer bidrog till Hannah Bakers självmord.
Allt får vi nog inte reda på.
Men det här vet vi.
Hon anmälde aldrig några elevkonflikter, och hon sa aldrig att hon blev våldtagen.
Hennes föräldrar hörde aldrig av sig till skolan.
Hannah mådde inte bra. Hon hade problem hemma,
det fanns psykisk ohälsa i hennes familj och hon uppvisade dåligt självförtroende.
Det här var en tragedi.
Vi förlorade ett ungt, lovande liv.
Men skolans personal kan inte följa med sina elever hem.
Jag lämnar er med den här frågan.
När ställs föräldrarna till svars?
Så ingen har sett den jävla lådan?
Om de bilderna hamnar hos fel person...
...då är det ute med mig. Alla hamnar för fan i skiten.
Några av bilderna är bara på fester och så.
Tror du att det spelar nån jävla roll?
Vi sitter i samma båt nu.
Sanningen är att Bryce aldrig var min vän.
För han vet inte vad vänskap är.
- Tyler. - Prata inte med min son.
- Tyler är en bra kille. - Ja.
Han hade inga problem förrän han träffade din son.
Hans ilska måste tas om hand.
Båda mina barn har gått i terapi sen skilsmässan.
Går du i terapi? Vad punkigt!
- Håll käften. Du vet inget. - Du är en förrädare och en tjallare.
Och en jävla posör!
- Vad är ditt problem? - Kom igen.
Mamma, de kallar honom drogmissbrukare.
De pratar bara om att han stack och att han och Bryce blev osams.
De säger inte ens... De förstår inte poängen.
Gumman, jag är så ledsen.
Jag vet att du hoppades på Justin. Men han har problem.
Vi har alla problem.
Det vet jag.
Bör han prata med polisen också? Det kan bli ett brottmål.
Nej. Det hjälper inte.
För att du inte kommer ihåg?
Du har själv sett hur Hannah behandlats i rättssalen.
Och tänk på vad som hände med Chloë.
Jag vill inte hamna där igen.
Jag vill inte stå inför rätta.
Vissa saker borde vara viktigare än vänskap.
Vissa saker gör man inte för en vän.
- Hej, Scotty. - Bryce letar efter dig.
- Du berättade väl inte om det här stället? - Det skulle jag aldrig göra.
Vem gömmer du dig för den här gången?
Pappa fick nåt jävla spel. Han slog mig med en hammare.
Så, några dagar på lodishotellet.
- Varför är du här? - Jag är ingen våldtäktsman, Monty.
Okej.
Jag är trött på att folk antar att jag är det.
Vi har skyddat Bryce för länge. Nu får det räcka.
Vad vill du att jag ska göra?
Ge tillbaka polaroiderna.
- Vad fan, Scotty? - De berättade om vad du gjort.
Tjallade du om klubbhuset, din jävel?
Nej. Det var jag.
Så klart det var.
Åt helvete med det här. Jag drar.
Vad är det, Monty? Är du rädd?
Vi vet vad du gjorde. Du prejade mig.
- Måltavlan. - Död råtta.
Min jävla bil.
- Jag vet inte vad ni snackar om. - Ge oss fotona, så låter vi dig gå.
Låter ni mig gå?
Vad händer annars? Tänker du slå mig med käppen igen?
Helvete.
Alex.
- Var hittade du pistolen? - Monty gav den till mig.
Okej. Visst.
Jag ger er polaroiderna.
Sen är det klart. Det är avtalet.
Visst. Ge hit dem.
- Jag måste hämta dem. De är inte här. - Jag följer med.
- Alex. - Nej. Jag följer med.
Kevin.
Skoldistriktet har gjort klart sin undersökning.
De har bestämt sig för att avsluta din anställning.
Med omedelbar verkan.
- Nåt mer? - Om det finns nåt jag kan göra...
Det var snällt. Tack.
Vet du vad du kan göra?
Du kan göra mer.
Eleverna förtjänar en bättre skola än vad vi ger dem.
- Våra utgifter per elev är... - Lägg av.
Den jäveln Coach Rick får dubbelt så mycket i lön som studievägledarna.
Jag gjorde ett misstag.
Ett hemskt, tragiskt misstag.
Jag kanske inte hade den utbildning som krävdes för det här jobbet.
Jag kanske inte passade in här heller.
Jag tar på mig skulden. Men vem gör det nästa gång?
- Jag hoppas att nästa gång inte inträffar. - Jag med. Men det blir ändå alltid så.
De här eleverna anser jag är i riskzonen.
Du måste stämma av med dem varje vecka. Helst varje dag.
Annars blir det en nästa gång.
Jag höll fast vid min vänskap med Bryce...
...för jag trodde inte att jag hade nåt annat.
Du gick långt för Bryce.
Han skulle förråda dig för att rädda sig själv. Det vet du, va?
Vet du vad jag har? Mina vänner och laget. Det är allt.
Jag får inte vara ledsen. "Buhu, min vän dog.
Jag ska skjuta mig i huvudet så att världen tycker synd om mig."
Du viftar med pistolen som om jag brydde mig. Det gör jag inte.
Om jag förråder Bryce eller ljuger... Oavsett så faller mitt liv isär.
Jag har ingen som stöttar mig.
Jag kan inte springa hem. Laget är mitt hem.
Matcher, vinster och att vara idrottare, det är inte bara en kul grej.
Det handlar om överlevnad. Det är allt jag har.
Så vill du skjuta mig? Skjut mig.
Var är bilderna?
- Jag vet inte. Jag har dem inte. - Va?
Jag sa det för att komma därifrån. För du kommer inte att skjuta mig, Alex.
- Du kan inte ens skjuta dig själv. - Dra åt helvete!
När du hunnit härifrån är jag långt borta.
Är han verkligen värd det, Monty?
Det är du som har ett hål i skallen. Säg det du.
Jag trodde att Bryce var allt jag hade.
Jag har sms: at dig typ 20 gånger.
Jag måste ha missat det.
Jag fick precis en varning.
Jag sa att jag borde bli avstängd. Att inget var ditt fel.
Mår du bra?
Du känner dig väl trygg med mig?
Självklart.
Och du tror mig?
- Bryce... - Tror du mig? Ja eller nej?
Jag tror dig.
Jag är en bra människa.
Det vet jag.
Gör du det?
- Tycker du verkligen det? - Ja. Det är därför jag är här.
Du vet väl att jag älskar dig?
Jag vet.
Säg att du älskar mig.
Det gör jag.
Jag älskar dig.
Bra.
Men riktiga vänner ger en dåliga nyheter.
- Okej, få inte panik. - Säg inte så.
Monty har inte bilderna.
- Va? - Han ljög.
Och han dumpade mig. Jag är så ledsen.
Bilderna skulle ju bevisa allt.
Jag försökte verkligen.
Jag ville att du skulle må bättre, och att allt skulle vara över.
- Jag vet. - Och det här är inte vårt beslut.
Jag förstår det. Vi borde inte ens vara här.
Men det är annorlunda nu.
Bilderna finns där ute nånstans. Tjejerna behöver nån som försvarar dem.
Vi har inte bilderna, så vi behöver dig.
Vi förstår att du är rädd att folk inte ska tro dig
eller att de ska ge sig på dig, och det är rimligt.
Men vi vill att du ska veta att vi stöttar dig.
Vi tror dig.
Allihop.
För ett halvår sen ville jag bränna upp Hannahs band för din skull, men du sa nej.
För du visste att hennes berättelse måste höras.
Och det måste din med.
Du behöver inte vara rädd längre.
Det känns ensamt, men du behöver aldrig vara ensam.
Jag sa åt honom att det där lät töntigt.
Men poängen är att när du känner dig redo...
...är vi det med.
Om jag gör det här förändras allt.
Det kanske behöver förändras.
Hur kunde du veta att han våldtog henne?
Jag visste det.
- För han stod över henne. - Stod han bara över henne?
- Nej. - Du måste vara tydlig.
Han låg ovanpå henne och hans...
Hans penis var framme och han var hård.
Hon rörde sig inte.
Jag...
Jag minns...
...att jag såg honom ovanpå mig.
Jag minns att jag kände hans kropp krossa mig.
Jag minns att han höll ner mig och tvingade sig på mig.
Jag minns hans ansikte.
Det var Bryce Walker.
Jag är så stolt över dig.
Tack.
Jag har aldrig gillat dig.
- Jag vet. - Och jag kan aldrig förlåta dig.
Pappa, var snäll.
Trots allt det tackar jag dig för ditt mod...
...och önskar att du får egna barn nån dag,
så att du förstår hur det känns att vilja rädda dem från världen.
Det vi alla är mest rädda för är att förlora våra vänner.
Att vara ensamma.
Jag kunde inte bara vänta på domen, så jag kom för att hjälpa dig med affären.
Jag visste inte att de här gick att flytta på.
Ja, de vände på allt.
Alla hyllorna, datorerna där bak.
Men allt är klart och mer eller mindre på rätt plats.
Olivia.
Jag undrar hur länge den har legat där.
Den luktar fortfarande som hon.
Juryn kommer att göra det rätta. Det vet jag.
Det här är en zombiefilm.
Ja.
Du hatar zombiefilmer.
Ja. Men jag kunde inte bara vänta på att juryn skulle komma tillbaka.
Och det var det här, en romantisk komedi, en cancerfilm eller nåt franskt.
Så...
Vi brukade döma folk som gick på bio ensamma.
Tja, jag är ju inte ensam.
Jag tror att zombier bara vill bli älskade.
Det var löjligt sagt.
Zombier vill äta hjärnor. Det är allt.
Punkt. Ingen djupare mening, ingen metafor som rör människan, inget.
Förutom att de döda återupplivas.
Jag kan inte förlåta dig, Hannah.
Jag kan aldrig förlåta dig.
Jag tänkte bara gå... så att du inte skulle behöva göra det.
Vad fick dig att tro att jag skulle gå?
- Tycker du inte att du borde det? - Nej.
Han låg i koma. I flera dagar.
Jag vet.
När jag såg honom häromkvällen fick jag panik och flydde.
Jag är färdig med att fly.
Om du vill känna mig, så ingår allt.
Tack.
Pappa fick mig att börja boxas.
Jag var boxare långt innan jag insåg att jag var bög.
Och när jag insett att jag var bög var jag glad att jag var boxare.
Det förstår jag.
Och jag var glad att pappa inte kunde skrämma skiten ur mig längre.
För jag ville aldrig vara rädd igen.
Särskilt för nån jag älskade.
Har du en reservdejt?
Det är domen. Jag måste gå.
Ställ er upp.
Domare Martin Campbell för ordet.
Varsågod och sitt.
Ta in juryn, tack.
- Fru ordförande, har ni ett utslag? - Det har vi, herr domare.
Vad säger ni?
Vi i juryn, i målet Andrew och Olivia Baker
mot Evergreen Countys skoldistrikt...
...finner svaranden inte ansvarig.
Ordning.
Jag vill tacka båda parterna och juryn för ert tålamod,
era överläggningar och tjänster under rättegången.
Rätten ajourneras.
Min dotter var inte det perfekta offret.
Det finns inte.
Hannah var en vacker ung kvinna.
Full av liv, drömmar, kärlek, rädslor och brister,
precis som alla tonårstjejer.
Och vi svek henne.
Många vill skuldbelägga föräldrarna, men vi lät henne inte bli mobbad,
och vi avvisade henne inte när hon bad om hjälp,
och vi skickade henne inte till en lektion med hennes våldtäktsman.
Killar mobbade henne och de vuxna tillät det.
Vet ni, jag känner inte...
...en enda kvinna som inte varit med om sexuella övergrepp, våld eller värre.
Inte en enda.
Många överlever.
Min dotter gjorde det inte, och det är inte hennes fel.
Vi är självklart besvikna på dagens dom.
Vi presenterade ett mål vi trodde på.
Trots resultatet hoppas vi att vi har skapat dialog, i alla skolor.
De måste bli bättre, och det här får inte hända igen.
Elever ska få känna sig trygga.
Jävla Bryce.
- Bryce Walker? - Ja.
- Du är gripen för sexuellt övergrepp. - Ursäkta mig.
Nej. Du kan träffa honom på stationen. Flytta er, tack.
Flytta er. Vi måste gå förbi.
Du gör ett stort jävla misstag.
Justin Foley, du är gripen som delaktig i sexuellt övergrepp.
- Du har rätt att tiga. - Vad händer?
Mamma?
Justin! Vänta, nej.
- Det är okej, Jess. - Va?
Det är okej.
Vänskap handlar om uppoffringar.
- De grep Justin. - Jag vet, gubben.
Justin visste att risken fanns om han berättade.
Mamma, han räddade livet på mig. Vi måste hjälpa honom.
Det ska vi. Jag lovar.
Jessica.
Vi fick honom. Vi fick Bryce.
Men de tog Justin med.
Vad ska vi göra?
Fortsätt kämpa.
Om du behöver hjälp i en kris, gå till 13reasonswhy.info.
Undertexter: Viktor Josefsson